TAJNI ŽIVOT ZUBARA
Zubi traju najduže. Smrt je ništa za zub.
Stotine godina u kiselastom tlu ih samo održava čistim.
Vatra, koja spali sve, kosu, kožu, čak i kosti, ostavi vaše zube blistavim.
Zinite.
Život vam uništava zube. Nerazblaženi sok od jabuka, u flašicama za bebe.
PH ravnoteža u vašoj vodi, tetraciklin... pesak u vašem hlebu...
Ako ste u vojci Rima...
Zubi su važni. Eskimi su ostavljali svoje stare u snegu...
kada su im se zubi iskvarili. Bez obzira na celokupno zdravlje.
Po mom iskustvu, zubari ne mogu da povere zube svojih pacijenata njima samima.
Okrenite se, molim.
Ali ne može se žaliti za svakim zubom, ili za svakim ustima...
Čak ni za onim najgorima. Samo možete da pošaljete pacijenta kući sa što više zuba.
Osim ovih karijesa, ovi zubi su vam slabi. Jedan od vaših umnjaka ide nakrivo.
Ni jedan zubar koga poznajem nikada nije pohvalio rad drugog zubara.
Jeste li to primetili? Ja sa oženjen jednom, i mi se divimo jedno drugom.
Jedan od vaših umnjaka... -Bolje vam je da ste jeftini. A zašto?
Jer će za pet godina neki drugi da kaže da mora da sve radi ispočetka. Samo pazite.
Zinite, molim. -Svaki dan ste sve sjebaniji. Ja sviram trubu, tako da mi ne dirate prednje zube.
To može da mi zezne ''ušće''. Dobro, zinite.
Nisam siguran da želim da zinem. Možda želim da sačuvam novac za nešto vrednije.
Obično tražimo od pacijenata da plate dolaske na kojima ne ostanu. Ako vas boli...
Ne, briga me ako štipka, kako vi to kažete. Neka i mnogo boli. Moja žena je ovo zakazala.
A sada sa bez posla i ona me je izbacila iz kuće. Zdravo.
Dala mi je neku vizit-kartu, i evo me. Kako ste?
Ne mogu da verujem da joj je stalo da li idem kod zubara. Nama sigurno nije stalo, zar ne, doktore?
Zinite. Jeste li vi u braku?
Ne, ja nemam nikoga. Stvarno? - Da.
Čekam muškarca koji čuve svoje zube... a vi, vidim, to ne radite.
Zinite, molim.
Donja desna. Donja desna....
Zatvorite, molim vas.
Zinite.
Okrenite se.
Zinite.
Malo više. Dobro.
Ovo neće ''štipkati'', verujte mi.
Nemojte piti nište vrelo, bar sat, dva. I bez žvakanja.
Dobro. Slobodni ste. To i nije bilo tako loše. zar ne?
Veoma posebno. Jeste li ikad bili u operi?
Ne. Prelepa je, znate?
Sve to... Hoćeš da ti pomognem?
Sve je u redu. Radim na mom novom omiljenom komadu.
Proba je večeras? Da, ali stići ću da kuvam.
Izvinite što sam vas prekinuo. Zdravo, Leri. Zdravo, Dejv.
Zdravo. Sve one stvari koje ne možeš reći u životu...
Ali nekako izdignute, i pročišćene muzikom.
Isperite, molim vas.
Dobro je, Leri. Ima mnogo krvi.
Prestanite obe. Prestani da me šutiraš.
Prekini. Ne želiš ovo, zar ne?
Gleda vas, ne radite to. I nisam.
Samo sam se protezala. Nemoj ni to.
Mama, molim te! To je tužno. - Da.
Nemoj da je ohrabruješ. Navući ćete se na to.
Ta muzika tako inspiriše. Hebrejske device preklinju Boga.
Uzmi mladice. Probaj, možda ti se svidi.
Zvuči divno na Italijanskom. Ovo mi je omiljeni deo.
Ne znam zašto ljudi ne vole Briselske maldice. Tata, i dalje me šutira.
Lea, prekini, Stefani, to si je ti naučila.
Moraš im biti uzor.
Dođi.
Dugo ti je trajala proba, a?
Laku noć.
Volim te.
Sećaš li se kad se godina činila kao dugo vreme?
Svakako.
Tata!
Zdravo, malecka. Hoću tatu!!
Dobro. Tebe traži.
Žao mi je. Stvarno?
Baš dobro jede. Znate ono sivo što ostane posle u kadi posle kupanja?
To je koža.
Istina je. To učiš sada?
Moram da se obučem. Dođi, dušo. -Mama će te hraniti.
Neću! Nemoj da udaraš.
U redu je. Nije. Budi pažljivija.
Pogledaj me. Voli te, to je sve.
Neće potrajati. Nema udaranja. - Tata!
Uskoro će prestati. Obećavam da će biti sve u redu.
Zvaću vas kad bude odmor.
Nema potrebe. Želim vam da dobro nastupite.
Nisam! Jesi!
Lagala si je.
Dobro, ulazimo. Nisam!
Nabuko je onaj sa krunom i velikim štapom.
On je kralj, ali je i razlog nesreće svih ostalih.
Mene ćete videti među robovima pored reke Vavilon, koja je levo...
A to je vaše desno. Svi ćemo pevati Bogu za milost...
i iskupljenje, o našim teškim lancima. Svi ćemo plakati u nekom velikom hramu.
Uzmi. Je li to tvoja zečja šapa?
Za sreću. Divno od tebe. - Srećo, to je predivno.
Hvala ti. Bože!
Šta je bilo?
Izgledaš sjajno, Dejna.
Zaboravila je zečju šapu. Dala sam joj.
Dobro, odnaću joj. Ostanite ovde.
Jesi li joj dao, tata? Jesam.
Idemo.
Ono je moj zubar. Onaj tamo? - Vidimo se kasnije.
Vidi, mamino ime. Stvarno? - Da.
''Dejna Herst, kao jedna od devica.''
Doktore!
Tata!
Kako si? Zdravo, gospodine...
Plomba koju si mi stavio je ispala. Molim? - Da, da.
Vežbao sam kada je ispala, i skoro sam se udavio. Pa...
Ono mi je zubar. Dođite opet, možemo da je zamenimo.
Zašto mi samo ne vratiš pare? Kako god vi želite, zovite moju sekretaricu.
Neću ikoga da zovem. Evo, vidi, ispala.
Evo ga, najveći zubar na svetu. To je on. - Hvala.
Zovite moju sekretaricu i sredićemo to. Hvala. Molim? - Hvala.
Neverovatno.
Prelepa je. Da, jeste.
Što je bilo dobro! Prelepa je.
Možete da vičete ''bravo'', ako želite. Bravo!
Eno je! Mama, bilo je divno!
Bila si baš dobra. Evo, pretvaraj se da si imala ovo sve vreme.
To je bilo zbog zečje šape.
Samo malo. Znam.
Reci mami ''Laku noć''. Neću!
Ti možeš da spavaš u njenoj sobi. Ne želim.
Hoćemo da spavamo sa tobom, zar ne? Prestani, ozbiljan sam.
To je samo period koz koji prolazi. Briga me, nema udaranja.
Hajde da legnemo sa mamom. Dođi kod mame.
Ja želim svoj krevetac u svojoj sobi. Ne mogu da spavam!
Zdravo. Ovardz.
Koliko je sati? Izgledaš strašno. Ne mogu da verujem da se završilo.
Prelepo je. Mogla bih to svake noći da pevam.
Pevaćeš druge stvari. Ja ne želim da pevam druge stvari.
Video sam onog Slejtera sinoć. Ispala mu je plomba. - Šta?
O njemu sam ti pričao. I gornji i donji zubi loši.
Jedan mu je zabijen do pola. Neće da ih vadi dok ga ne zabole.
Treba mu periodontista. Ako ga ti primiš, nemoj da mu naplatiš.
Može?
To je valcer.
Zato je tako tragično.
Može da se igra uz to, ali ne može.
Razvedri se.
Idemo da se istuširamo. Tata!
Treba da se okupa. Ja ću, a ti se probudi.
Molim?
Dejve! Dejv dolazi.
Ti to puštaš gasove? Nadam se da nije tako.
Idem do prodavnice po novine i sok. Hoće neko sa mnom? - Ne, hvala.
Odmah se vraćam. Lepo izgledaš, mama.
Hoćeš li ti nešto posebno?
Dobro jutro, tata. Dobro jutro.
Palačinke, pa onda pahuljice. Hoćeš i ovsenu kašu?
Neću. Mleko i pahuljice.
To mama kaže. To mora da prestane, mlada damo!
Sećate se nas? Da vidimo šta ima.
Nećeš da gledaš TV sa Lizi i Stef? Ma, hoćeš.
Hajde, vi, hoćemo da gledamo TV. Dobro, hajde da pomogneš svojim sestrama.
Hvala na pomoći. Sećaš li se onoga...
Kupila sam krofne za devojčice. Tako je divan dan!
Gde je moja lepotica? Ne!
Hoćeš da odemo do sela? Naravno.
Da odemo do vikendice? Ili da idemo na piknik.
Hoćeš da idemo na selo? Ne! - A ti?
Što je ovolika gužva?
Zašto je crno? Pa, priroda...nemoj tako blizu ivice.
Pripoda pokušava da se otarasi starih stvari. To radi taklo što razlaže na čestice...- Smrdi!
I bude crno. To je dobro, verujte mi.
Znete šta? Doći ćemo posle. Hajde!
Pozliće mi. Ne morate da ga gledate. To je opet priroda.
Naša je krivica što smo to toliko ostavili u frižideru. Priroda pokušava da ga razloži.
Ponekad poželim da smo bliskiji.
Da li misliš da Lea reaguje na nešto između nas dvoje?
Spavaš li?
Dejv?
Dejvide?
Nasmeši se.
Dobro, isperi.
Izvinite me.
Lizi boli stomak. Kerol ju je odvela kući.
Nadam se da nije grip. Na, uobičajeno je. - Elejn reče da njena deca imaju grip.
Zvala sam, dobro je. ALi nisam imala vremena da spremim večeru.
Znači, videćemo se oko 6. 6 i 30, ili tako nešto.
Dobro.
'Ajde, bre!
Sada je ovo tofu! Ne, to je kao soja. Ne moraš da jedeš više, ako ne želiš.
Probaj. Da li te i dalje boli stomak?
Zdravo. Izvinite što kasnim.
Zdravo, dušo. Kako ti je stomak?
Bolje je. Super. Šta ima za večeru?
Nešto sam zbrljao. Dobro je.
Dobro, samo da se operem i vraćam se.
Mama se vratila!
Dobro, nema zapaljenja, niti groznice, nije grip.
Ne želi da ide u školu. Ove nedelje, svako jutro je tako...
Znaš šta, Lizi? Ponakad kad se mame i tate svađaju...
...dete se oseća loše. Molim? Ne svađamo se.
Dejna i ja? Dušo, treba da krenemo.
Mogu li da se izmerim? Može li da se izmeri? - Naravno.
Njen problem sa stomakom će uvek biti uzrok njene uznemirenosti.
Svako osećanje je u telu, isto kao što je i u umu.
Ne svađamo se, Deni.
Bila je teška nedelja, zar ne?
Lei neće biti lakše. Šta ako joj uvek bude ovako?
Sećaš se kad se Lizi budila 4-5 puta noću? I kada je Stefani progutala novčić?
Bože!
Malo me plašiš. Molim?
Uvek si me plašio. Je li to smešno?
Ne smeješ se mnogo. Bar, ne kao većina ljudi.
Mnogo si visok.
Jesi, puno si visok.
U braku smo 10 godina. Uvek sam bio visok.
Sećaš se kad si me vozio na upravljaču bicikla? Kako možeš da kažeš da me nisi plašio?
I pokušavao sam da te uplašim. Zašto? - Jer si ti mene plašila.
Bila si tako pametna da si plašila sve.
Znaš ti to.
Šta gledamo? Noć filmova.
Da li se ja tebi sviđam? Ja tebe volim.
Mislim, da ne spavaš sa mnom?
Da li želiš da pričaš sa mnom ili ručaš sa mnom...?
Da li bi radio to? Da.
Da li ti misliš da smo prijatelji? Dokazaću ti da jesmo.
Mislim da bi naš brak bio drugačiji.
Kao, Sinerama, bivalo bi samo šire i šire...
Ali sve postaje sve manje. Nije tačno.
Ako zabaciš glavu i predaš se.
Neka dopre do tebe ona muzika Elmera Bernstina.
Vidi svu tu sjajnu kinematografiju. Dejve...
Zdravo svima.
Gde je mama? Morala je da ode ranije. Hoće da ti odvedeš Leu u obdanište.
Ostavila ti je poruku. Poruka, poruka!
Ona je sledeća. Idi ti i spremi se. - Sa zadovoljstvom.
Doktore Dejv, vratio se. Ko?
Recite mi da ste u boljem raspoloženju nego prošli put. Zašto? - E, baš mi je drago.
Kako ste vi i vaša žena? Izbacila me je, rekao sam vam to prošli put.
Da, da...zinite, molim. Hoću da... - Ima ukus ananasa.
Doktor odmah dolazi. Samo sam hteo... - Ako budete pričali, neće delovati anestezija.
Želim da pazite na moje ''ušće''. Šta?
U redu je.
G. Slejter. Dr. Mengele.
Ovo uopšte nema ukus kao ananas. Da vidimo to.
Vidim šta se desilo. Jeste li jeli nešto?
Najteže mi je da se ponašam kako treba dok radim posao.
Postoji posebno zadovoljstvo za meditativnu osobu kao što sam ja da sve radim postupno.
Kao da se ne događa sve odjednom.
Imam 38 godine, i čini mi se da sam sad u dobu žalosti.
Moja žena se viđa sa drugim čovekom a ja je ne izbacujem. Niti ona mene. Ne mogu da zamislim da neko nekoga izbacuje.
Da li ih stvarno šutnete?
Ili ih izšutirate?
Isperite.
Kao nov, bez naplate. To je baš pogodno.
Treba da pregledate te umnjake. Neću, ako ne počnu da bole.
Nije pametno čekati.
Dr Dejv, da li želite da odložim termine za sutra ako Mark ne...?
Ona druga, je li ti to žena? Nisam je dobro pogledao.
Zaboravi na to. Da ti objasnim nešto..
Ljudi te mrze, ti si zubar. Je li tako?
Jedva čekaju da izađu iz tvoje ordinacije. Kad pomisle na tebe, pomisle na bol.
Najviše bi voleli da te nikad više ne vide. A i tvoj najbolji rad nikad ne vidi svetlost dana.
Ti ćeš pogubiti sve zube u ustima. Imaš jednu od najgorih upala desni koje sam video.
Zato zaboravi na svoje jadno, malo ''ušće''.
Idi okolo.
Zaveži joj pojas. Čuvaj nogu.
Znači, ti si kao mama ovde? Šta ti to znači?
Ti dočekuješ devojčice. Vozikaš ih okolo...lepo je to.
Jeste svi ušli? Da. -Veži se.
Da li ti pereš i šiješ i učiš ih kako da se šminkaju?
Kako da stavljaju ukosnice? Tata, možemo li da idemo da gledamo igračke? - Ne, imaš ih previše.
Zdravo.
Kako je bilo na poslu? Dobro.
Drago mi je da te vidim.
Zdravo. Zdravo.
Čekaj malo.
Tako je.
Drago mi je da te vidim. Vodi je gore. - I meni je.
Šta ima novo? Ništa, od ovog poslepodneva, kad sam te videla.
Ništa ne može da se desi za 5 sati? U ovom slučaju, nije.
Sere. Koga si videla (primila)? Ko su ti bili pacijenti?
Ne znam, video si zapis dolazaka. Gđa Margolis. Da, ona mi se sviđa.
Uobičajeno.
Uobičajeno?
Baš lepo.
Imaš svoj. Dušo, ti imaš svoj tanjir.
Isti su.
Preveliko mi je. - I dalje? Mendi ide u drugi kamp.
U koji? Zaboravila sam. - Moraćemo da saznamo.
Ne sviđa mi se. Ma, jedi.
Ne sviđa mi se. Jedi, ipak. - NEću!
Pogledaj me. Pogledaj me, bre!
Gde je piće? Znaš šta? Ideš u krevet.
Neću! Plači, ako hoćeš.
Tata se malo naljutio.
Tata!
Tišina!! - Tako je.
Dejv?
Tebe zove, drugar. - Šta je?
Ne moraš da vičeš na nju. Neko mora. Ionako ja sve radim ovde.
Sve je sjebanije svakim danom. Sve je sjebanije svakim danom.
Reci nam zašto si ljut. Nisam ljut.
Ubij je, ja bih to uradio. Sve je sjebanije svakim danom.
Uvek si to govorio, i to mrzim. Nisam, sad sam se setio toga.
Devojke, možete da idete. Ne može! Priznaj da je svakim danom sve gore.
Neću! Jeste. - Ne verujem u to.
Priznaj!
Mogao bih da te ubijem.
Šta si mi to rekao?
Molim?
Nisam ništa rekao.
Rekao si da bi me ubio? Nisam hteo to da kažem.
Ali, to si pomislio?
Jedan udarac, tačno među oči.
Svoje misli ne možeš da kontrolišeš. Ljudi mogu da misle ono što žele.
Ali ne smete svaku misao sprovesti u delo.
Je li tako?
Ja ću da izađem na kratko. Izvinite me.
Moj otac je uvek govorio : ''Ako si besan, šta god da uradiš, nemoj da ulaziš u auto''.
Zajebi njega, bio je kreten.
Jeste.
Idite gore.
Jebena kučka!!!
JEBENA KUČKETINO!!!
Nešto nas ljuti, zar ne, Dejve?
Želim da me moja žena voli.
Kako znaš da te ne voli? Voleo bih da me gleda sa željom, umesto sa žaljenjem.
Ko je on?
Kada se viđa sa njim?
Kako znaš da uopšte postoji? To je samo osećanje.
Video sam mu potiljak.
On je verovatno urednik. Viđaju se na kratko, nemam ništa opipljivo.
Zašto je samo ne pitaš?
Jer...
Ako mi kaže da ga voli, moramo da uradimo nešto u vezi toga. Tako je.
Ali ako je pustim da sama reši šta god već treba da reši...
Možda spasim brak. Čekaj...
Ne bih rekao da si ti pouzdan za razgovor o braku. Pošteno.
Zašto te onda ne napusti? AKo se već viđa sa nekim, što bih, lično, radije da znam...
Ali znaš šta?
Možda ju je on odbio. Jesi li na to pomislio?
Možda se on samo zabavlja. Zato i ostaje, inače bi otišla od tebe.
Ne kažem da je namerno kučka, ali...
Dejv?
Idemo li?
Vidimo se u kući.
Volim te.
Znam.
Mnogo te volim.
Volim kada hladan sok bocka u grlu. Osećaš li i ti?
Kao da boli a i ne boli. Obožavam to.
Imam divnu ideju. Hoćeš da odvedeš devojčice do vikendice da provedemo noć tamo, kao prošle nedelje? Volele biste to?
Da, idemo!
A moji pacijenti ujutru? Ja ću ih preuzeti, onda ću otići na voz, i doći na večeru.
Ma da. Ne smeta mi. - Naravno.
Dobro.
Mogu ja da uzmem tvoje pacijente. Isto je lako.
Samo... MIslim da će ti koristiti slobodan dan.
Ali ako ne želiš, možemo da ostanemo.
Hoću da idem! Čekajte, može tako.
Ja sam i lenja i spava mi se.
Jesi li i ti dobila nešto, Stef? Životinju, boljku ili mineral?
Životinju. Životinjski krekeri!
Tata, stomak me muči. Drži se dalje od mene. - Nisi trebala da piješ toliko mleka.
Uzela sam samo tri gutljaja. Stani, povratiću!
Bolje da staneš. Dobro, staću.
Čekaj da prođe ovaj auto. Strpi se, dušo.
Skini joj pojas. Možeš li da skineš pojas?
Ima li šta?
Staćemo opet, ako treba.
Vraćamo se na put.
Veži pojas.
Osećam se bolje.
Šta misliš, šta joj radi u ovom trenutku?
Jesi razmišljao o tome?
Ja bih razmišljao.
Možda je mrtva.
To bi bilo tužno.
Dobro, prestanite da kukate!
Tišina. Dejv! - Šta je?
Neko je došao da te vidi. Strašno! - Dr Herst?
Bojim se da je samo ovo ostalo posle nesreće. Žao mi je.
Da, to je njeno. Dve krunice koje sam ja radio. i most...
Ovde? Da, hvala.
Dejv?
Definitivno je živa. Odlučila je da mi kaže. Vidiš li izraz na njenom licu?
Ne mora da znači. Znam da si napolju!
Dejv! Prokletstvo!
Mama. - Šta je, Lizi? Šta se događa?
Stefani. Ništa se ne događa.
Dođavola! Dejv, Lea te zove!
Magarac! Šta je bilo, mama?
Pa, povrati. Ako hoćeš da ustaneš, ustani.
Hoćeš cigaretu? Ne vičem, zovem tatu.
Dobro. Hvala.
Izvoli.
Dejv!
Nemoj, dušo, igraj se sa sestrama.
Koliko buke praviš!
Pokušavamo da održimo piknik!
Dovoljno ti je usitnjeno. Ne želiš da izgledaš kao Megan, zar ne?
Zašto da ne? Ne znam.
Hoću. Ne, ti ćeš nositi crvenu, topla je i lepa.
Hoću novu jaknu. Mnogo brzo rasteš, trenutno...
Biće ti mala, do jeseni.
Sačekajmo do septembra, i ako je baš budeš želela, kupiću ti je.
Kako ste svi?
Dobro. Dobro je.
Papir, kamen, makaze.
Nemoj da staješ, mogu ja.
Odvratno!
Šta god da je Lizi imala ili nije imala, Ja sad imam grip. 38,9 stepeni.
Spavaću na kauču. Znam kako mrziš bolest.
Podneću to. I ja ću.
Ne moraš da spavaš na kauču. Ne želim da ti pređe ovo.
Šta god da je, verovatno ga već imam. Dobro.
Ostaću na mojoj strani, i okrenuću glavu od tebe.
Koliko treba da bih prošlo kroz celu porodicu? Pet dana. - Da.
To mi nije palo na pamet. Pet dana.
Bože!
Mislim da bih umro kada bi ti nestala, ili kada bi ti se nešto desilo...
Ili nekoj od devojčica.
Znam da uzimamo jedni druge zdravo za gotovo, ali...
Dobro sam. Lepo spavaj.
Volim te.
Osećam se grozno.
Krećemo.
Sranje! U čemu je problem?
Moje stopalo. Šta je? Grč?
Isteži, isteži. Ne mogu.
Čekaj, čekaj.
Tako. Savij ga.
Tako.
Eto ga.
Tako.
Dejv. Bože, Dejna.
Oprosti mi što sam ono što jesam. Ne, ne.
Nije mi žao zbog toga.
Plačeš? Znaš šta? Meni je žao što si ti ti.
Dušo, evo ti Advil i toplomer. Ja ću preuzeti tvoje pacijente.
Evo ti sok od đumbira. Ja ću odvesti Leu, a Lora će je pokupiti.
Mogu ja to. Videćemo da li si dobro. Zvaću te za vreme ručka.
Divna si, hvala ti. Zavežite, svi!
Naspavaj se. Pokušaću, ali...
Dejna?
Mnogo hvala. Prijatno veče.
Dejvide Herste, proklet bio.
Molim? Mnogo si mi nedostajao danas, volim te.
Pa gde si bila do sada? Imali smo poplavu u ordinaciji. Čekala sam vodoinstalatera 11 sati.
A pošto ti ne želiš da te iko uznemirava dok si ovde, broj nije bio u imeniku, a ja ga se nisam setila, pa nisam mogla da te zovem.
Da nisi pomislio da te varam?
Neko joj baca kosku. Veruj mi.
Hoće neko da otvori?
Hej?
Ne. Ova deca su čudovišta. Treba ih tući.
Mogu li ja da ih bijem? Ne. - Gde mi je tata?
Dolazi. Evo ga.
Hvala, Lora. Nisi trebala. Dođi, srećo.
Dejna kaže da ne spremaš ništa, doći će na vreme.
Hoće da vidi šta će sa pacijentima za sutra. Dobro.
Zdravo, tata. ZDravo. Zdravo, dušo, kako si?
Hvala. Lora?
Mnogo ti hvala. Da.
Zdravo, srećo.
Jesi li dobro? Jesam. Čuvaj se.
Zdravo, zdravo, zdravo.
Kako je bilo u obdaništu? Idi gledaj TV sa Lizi i Stef.
Tata se oseać komplikovano. Dobro.
Šta je bilo? Nije mi dobro.
Tata! Lizi je pozlilo.
Samo malo.
Tata!
Da? Lizi je povratila! - Tata!
Radite li vi išta drugo?
Dejv, ova mala je...stala je u povraćku. Bolje ponesi ubruse.
Ko povraća? Ubrus.
To ne valja. Dobro.
Šta se desilo? - Stala sam u to. Divno je to.
Lizi je pozlilo, a ti si stala u to. Idi kod Stef.
Dobro, dušo, znam. SAmo...
Dobro, dolazim, srećo.
A ovo ćeš da ostaviš? Čekaj.
U redu si. To je samo grip.
Tata! Šta je?
Dejve?
Da probamo sa ovim.
Moraš da piješ tečnost. Ne mogu. -Pokušaj.
Dobro. Znam.
Hoćeš ponovo da povratiš? Povratiće. - Dobro, evo.
U redu je, ne brini.
Ti izgledaš bolje.
Mislim da jeste.
I to je nešto.
Ali ne treba biti siguran.
Volelal bih da nisi stalno tako pesimističan.
Dok traje, izbegavajmo da pričamo kakvi smo uvek, može?
Dobro.
Ali, bez sarkazma, takođe. Dogovoreno.
Bože. Pet dana. -Da.
Mislim da preteruješ malo. Samo im daj tečnosti. I Lea je dobila sad.
Moguće je da je to zbog tvoje uznemirenosti.
Svi smo dobili grip. Zovem da vidim da li možemo nešto u vezi toga da uradimo. Grip!
Moja deca preterano povraćaju u kofe.
Bio sam zabrinut. Cenio bih tvoj savet. Pa... -Hvala.
Koji brbljivac, a?
Kako si? -Dobro. Izgledaš malo bolje.
Mislim da nam je svima bolje. Dušo, u redu je.
U redu je. Tata, sok od đumbira.
Odmah dolazim, Liz. U redu je, srećo.
Kada si ti ustao? Ustao? Šta je to?
Bože. Ne. Koji je glavni simptom?
I ona je dobila. U redu smo nas dvoje.
Jesi li zvao Elejn? Daj mi je. - Dušo, to ti je majka.
Dođi, dušo. Ona je kao deo moga tela, sviđa mi se to.
Ima izbljuvka na telefonu. Obriši ga.
Ćao, Stef.
Ovo je zabavno.
Skakućemo, ovo je zabavno.
Sad je 8 ujutru.
Idem do radnje, po sok i novine. Ko hoće sa mnom?- Ja!
I ja! Je li?
Svi ćamo ići. Tooo!
Gde idemo? Moram u ovu kuću na kratko.
Koliko ćeš ostati? Oko 20 minuta. Ćao svima.
Je li vas dovodila ovde i pre? Često.
Je li on fin? Veoma fin, nikad se ne dere.
Niti se duri.
Mrzimo te. Oženi me.
Dejna? Da? - Zdravo.
Ovde sam? Je li ti bolje?
Super smo.
Hoćeš...? Ne, mama bi da bude malo sama.
Šta? Ništa, idemo sad.
Lea spava. Lea spava sad.
Oženi me, tata. Ne znaš šta pričaš, dušo.
Znam. Ja ću jednog dana biti žena. I uvek ću biti verna.
Čuj, kroz šta god mama prolazi sad znam da to nije zbog mene.
Moraće sama ovo da reši.
To ti kažeš. A ako mi kaže, morali bismo da učinimo nešto.
Morali bismo da rešimo to. ALi zašto? - Vidiš?
Onda će sve da krene nizbrdo. Razdvajanje, razvod, starateljstvo.
Ne mora da znači. Slušaj nju, jer će ona da ispašta.
Niko nije tebe pitao, veliki slinavče!
Budna si. Idemo.
Da ti donesem nešto? Nož. - Samo trenutak!
Ne mogu da podnesem ovo. U redu je, dušo, znam.
Tata, mogu li da dobijem malo soka od đumbira? Slušaj.
Znam da nismo mnogo pričali, ali... Dejvide, molim te... - Dobro, znam. Ne sada.
Eto.
Jesi li dobro? Možeš li da isključiš svetlo?
Tata? Dobro je mami.
Da vidimo šta se događa dole.
Vidi, Lizi, dobro joj je. Zdravo, Lizi, Stef.
Biće ti bolje za nekoliko sati. Gledaćemo TV sa njima.
Vidi, to je Džemajma, barska patka. Zdravo, Džemajma.
Šta još imamo ovde? Parčizi, i ... šta je ovo? Lili?
Šta je ovo? Barbikina banja.
Evo je i Barbika. Mislim da treba da se okupa, prljava joj je kosa.
Hajde, Barbiko. Prava si svinja. Operi kosu.
Barbiko, prava si svinja.
Dr Mengele? Dejve?
Spavaš li? Dr Mengele?
Spavaš li?
Spavaš li ti sad?
Spavaš na kauču?
Skroz si mokra.
Dođi. Koliko je sati?
Dejv!
Lei je bolje, a Lizi je skroz ozdravila. Konačno.
Tata, Stefani je pozlilo! Bože!
Stef? Dušo?
Hoćeš da odeš gore? Ne osećam se dobro.
Boli te tiba, a? Mama je gore. Imam osećaj da će vas ovo brzo proći.
Idemo da ti damo da piješ nešto. Gde je Lea?
Ne znam. Možeš li da je nađeš? - Lea!
U velikoj si nevolji. Tata, ovde je!
Ne deri se više. Lea, to je nevaljalo, ne radi to.
Lizi, pazi je ti. - Krenula sam po mleko. Briga me, možeš li da skloniš ovo od nje?
Tata...
Dejve...
Kladim se da si mislio da će od sad sve biti mirnije. Pođi sa nama na turneju.
Idemo. Sad ću da te spustim.
Zašto se boriš za ovo sranje? Šutni zlu vešticu, daj decu na usvajanje.
Pođi sa nama. Znam da želiš to.
Da te stavim u krevet.
Malo đumbira.
Popij koliko god možeš ovoga. Nemoj odmah, čekaj.
Da ti skinemo ovo, mokro je.
Doneću ti novu majicu. Donećemo ti drugu.
Onu roze. Molim?
Nemaš roze. Pidžamu?
MOže li na ljubičaste mace? Moja kuća.
Molim? - Baci onu roze. Neću da Megan bude ovde.
Slušaj. Reci Megan da ode kući.
Gledaj me. Jesi li dobro?
Slušaj, uzmi malo soka. Popij to, koliko možeš.
Bez briga.
Lepo i tiho.
Tata!
Tata, zar me nisi čuo? U redu je, dušo.
Tata, hoću još mleka. Možeš i sama da sipaš. - Ne mogu, teško je.
Ne pričaj tako sa mnom, reci ''molim te''. Moliiiim teeeee!
Dolazim za minut. Uvek je tako. TI i mama uvek govorite ''za minut''.
I uvek zaboravite. Ti nisi jedina osoba u ovoj kući.
I to uvek govoriš. Dođi ovamo, slušaj.
Stefani ima visoku temperaturu. Je li opasno?
Nije dobro, ali nije opasno.
Učini mi i idi pitaj mamu gde je stavila Advil za decu. Mama, gde je tata stavio Advil?!
Sranje...
Moraš da mi pomažeš u sledećih 24 sata. Možeš li to?
Moja kuća...
Kako to mislite? Da li je moguće da umre od gripa?
Da li je mnogo loše? Ne znam, ima temperaturu 40.7 stepeni.
Kako se ponaša? Spava. Ne budi je.
Da li je dehidrirala? Urinirala je odo 10 i 30, davali smo joj mnogo tečnosti.
Da li halucinira? Spava.
Da li je letargična? Spava, dođavola! - Onda je dovedite.
Stefani, možeš li da se probudiš?
Mama je. Čuješ li me?
Moraš da se probudiš, dušo. Skroz je...
Moraš da se probudiš. Dođi tati na rame.
Spremili smo Semi. Hvala ti, ostani sa Leom.
Nemoj ti da izlaziš. ŠTa to bi? Lizin bicikl. Zovi me, ako hoćeš da dođem...
Ostani ti ovde. Mogu da odvedem Lizi i Leu kod Megan.
Dobra devojka.
Znam da ćemo su sutra osećati smešno kada je otpuste. Pazi ruku.
Zovi me. Zvaću te.
U redu je.
Vrati se unutra.
Stef?
Stefani?!
Dolazimo za minut. Za minut.
OStani sa mnom.
Isuse!
Hej!
URGENTNI CENTAR
Signi, to je ona bezobrazna? Nije ti se ona svidela. Htela je da ostane u kadi.
Da li se zove Suzan ili Signi? Mislim da je Suzan.
Vidi šta se desilo. Dođeš mi 100 dolara.
Drži se!
Ovo bi trebalo da je italijansko.
Kako ti se zove čudovište? Dijareja!
Baš kao što si rekla. Pet dana, tačno u sat.
Prekini. Ne verujem. - Misliš da mi se ovo sviđa?
Dejna još nije došla? Ne, zvala je i otkazala sve. Zar niste znali?
Možda mi je rekla, ali je nisam slušao. Javila sam Marku da ne dolazi danas.
Dobro, vidimo se. Vidimo se.
Da li mi sad veruješ? Ne.
Da.
Ponekad poželim da ga ubijem. Ne voli ga ni njegova sestra.
Znaš šta je uradio? Šta? Reci mi.
Reći ću ti napolju. Reci mi, molim te. - Dobrodošle kući.
Reci mi.
Svaka po jednu.
Salvete, dame.
Gde je mama? Ne znam.
U redu je.
Reci ''da'', reci ''da''. Ne, Lea, reci ''ne''.
Reci ''da'', Lea. Reci ''ne''.
Pažljivosa njenim vratom. Reci ''ne''.
Vidi, dečaci. Moćni Dečaci.
Ona kaže ''Voćni Dečaci''. Voćni Dečaci.
Upadaj u krevet.
Eto ga.
Laku noć. Tata? - Molim?
Laku noć.
Šta je bilo?
Zašto si tako posvećen ovome?
Ne bi ti to razumeo.
Brak je namoguć, Dejvide. Veruješ u to stvarno?
Slušaj me.
Na neki način, zbog toga sam završio fakultet, polžio za zubara. 8 godina. - 9 godina.
Trošio ušteđevinu. Trpeo mog oca.
Sve, zbog ovoga. Da bih imao ovo.
Što imam.
Imao?
Pa...
Do sinoć, mislio sam da nekako pogrešno tumačim signale koje mi šalješ.
Nije tako?
Kako su devojčice? Jesu li dobro?
Ko je on? Zabrinute su za tebe.
Ko je on? Ja ću postavljati pitanja.
Dobro.
Ideš li ili ostaješ?
Ostajem.
Jesi li sigurna?
Tata!
Samo trenutak, dušo.
Tata! Idi ti!
Zbog mene će samo više da plače.
Ne želim da znam ko je to.
Ne želim da znam šta si uradila. Dolazi tata, dušo!
Zdravo, srećo.
Tata! Dobro jutro, srećo.
Mama! Zdravo.
Devojčice će uskoro ustati.
Zubi...
Dve mala niza kamenčića u mesu...
Ali, na svoj način, osetljivi kao vrhovi prstiju, ili usne.
Nemoguće.
Kao i brak.
Ali, oni su tu.
Kako ti se čine?
Reći ću ti malo kasnije.
Zini.